Ovo je O'Hara, Kalifornija.
Tada, to je bilo ništa više do uspavano ribarsko selo,
s brdom na kraju glavne ulice.
Kao što vidite na razglednicama.
Moja priča se odvija na kućnom pragu
usred Drugog svetskog rata.
Ovo sam ja... mali klinac.
Bliže?
Prestani da praviš probleme, ti kepecu.
Niko u tom gradu me nije baš voleo.
Jedan, dva, tri.
Imao sam osam godina.
Ali, priča zapravo počinje na dan kada sam upoznao svog tatu.
Mog jedinog prijatelja.
Mog ortaka.
Dečak je.
On je tako... - Šta? Mali?
Pa, porašće. Zar ne?
Ja te pokrivam, u redu?
Zato što smo ortaci.
Hteo sam da budem baš kao on.
I da radim sve što i on.
I sve što smo radili bila je velika avantura.
Vrlo sam ponosan na tebe, ortak. Izdržao si bol kao pravi heroj.
Zapravo, ti me podsećaš na drugog heroja...
"Ben Igl, mađioničara."
A Ben Igl je rekao svom prijatelju, "Veruješ li da možeš to učiniti?"
Veruješ li da možeš to učiniti? To je postao naš moto.
Da li misliš da mi to možemo? - Da, mislim da možemo.
Idemo, ortak.
Jarbol je slomljen. - Ortak, veruješ li da to možeš?
Da, verujem da mogu.
Ovde je policija. - Ortak, veruješ li da to možemo?
Da, ortak.
Peperu. Peperu Flint Bazbi,
derem se već 20 minuta. - Ovo je moja mama.
Ma hajde, usred smo velike priče.
Uvek je bila tu da nas vrati u realnost.
Vreme je da ideš u krevet.
Hajde.
A ovo je moj brat, London.
Konačno je dovoljno star da se prijavi za borbu.
Ćao, mama. - Sve je bilo dobro u kući Bazbijevih.
Ili sam bar tako mislio.
Novi "Ben Igl"!
Moraš dati 25 centi za dobar izgled. - Hoćemo li uobičajeno?
Da, uobičajeno. - Mene isto.
Rat je još uvek besneo.
Neprijatelj je ušao u SAD.
Glupi Amerikanci, vi ne znate šta Tokio radi.
Ne u mojoj smeni, mali.
Svi su se bacili na to da odrade svoj deo.
Ujka Sem je imao sve te tinejdžere, postrojene i spremne za borbu.
Bazbi, London.
Žao mi je, sine. 4F.
Hofman, Vilijam.
Naredniče, gospodine?
Uz dužno poštovanje, kakve veze imaju ravna stopala s ubijanjem Japanaca?
Tako je kako je, klinac.
Hvala.
Dobrodošao u Američku vojsku.
Landri, Džin.
Kakvo je vreme tamo dole, "kepecu"?
Dve vanile.
Hej, svet izgleda mnogo veći odavde dole.
On veruje da je mali.
Hej, gde ti je štap, "mali Time"?
Misliš da ćeš ih kupiti ovaj put? - Ne, ne danas.
Obično đubre!
4F. Glupi rat.
Ne mogu ti to dopustiti, tata. To je moja borba.
Ali, ti si uvek znao da jedan od nas mora ići. - Trebalo je da to budem ja.
Hajde, Lon. Zar nećeš ništa pojesti?
London neće ići u rat, zar ne?
Da li to znači da... ti ideš umesto njega?
Da.
On će se vratiti pre nego što uopšte primetiš.
Zašto ne možemo svi ostati zajedno? - Ortak, moram da idem.
Ja ne želim da odeš.
Vreme je isteklo, vojniče.
Nemaš sebe za šta da kriviš.
Čuvaj se, važi? - Važi.
Ja nisam kepec, zar ne?
Ne bi trebalo da koristimo tu reč.
"Kepec" je pogrdna reč za ljude patuljastog rasta.
Bojim se da vaš sin ima nešto s tim nadimkom.
Mama! - U redu je, Peperu.
Pobrinuću se da Fredi ispravi stvari.
Ima li vesti od Džejmsa?
Trebalo bi da bude do 15. Rekao je da će se njegova tura završiti do leta.
To je rekao u poslednjem pismu.
Jesam li patuljastog rasta ili šta je? - Znaš li šta? Samo...
Samo se pripazi. Stvarno je prerano za bilo kakvu vrstu dijagnoze.
Ja ću, međutim, predložiti da se redovno međusobno vidimo.
Ali za sada, Peperu, samo recimo da si ti...
mali dečak.
Tikape!
Hajde, diži se.
Gospodin Džons je juče vikao na mene.
Stvarno je poludeo zbog auta. Rekao je da si ti...
Hoćeš da znaš kako te je nazvao? - Ne, neću.
Da čujemo kako ova beba prede.
Zašto ova stvar ne radi?
Stari je baš dobro radio. Tvoj tata je bio srećan s njim.
Šta ti znaš?
Ovaj će mu se dopasti.
Sada gledaj svoja posla, i sredi onaj ušljivi Pakard.
Mogu li ja da idem? - Da, idi.
Ne treba više ni da me gnjaviš. - A šta je s mojim novcem?
Nemam ništa. - Ali, mama ti je rekla.
"Ali, mama ti je rekla." Ovo nije vreme za takvo trošenje novca.
Koje rasipanje.
Tata ti je dugo gledao ove čizme, zar ne?
Da, jeste.
Hvala vam.
Ćao, Dženi. Mogu li dobiti dve karte za predstavu "Ben Igl"?
Da li to znači da se tvoj tata vraća?
Da, trebalo bi uskoro da dođe. Pozdrav, Dženi. Hvala ti.
Dobro jutro, gospođo Bazbi.
Dana 11. marta, Vaš muž,
Džejms L. Bazbi, bio je deo taktičke operacije.
Njegov vod je poslan da obezbedi Malabang, selo na Filipinama.
Jedva čekam da ga vidim. On je najbolji.
Hej, gledajte. To je onaj kepec koji me je cinkario.
Hajde, uhvatimo ga! - Uhvatite ga!
Tuča!
Kepec! Kepec! Kepec! Kepec! Kepec! Kepec!
Stanite!
Ne možemo ga zvati "kepec". To bi moglo da ga traumatizuje.
Daj mi to.
U ime najčudnije žive stvari, krstim te u...
"Mali dečak."
U redu. U redu.
Da li je moj muž mrtav ili živ?
Ne znamo, gospođo. Njegovo telo nije nađeno na licu mesta.
Verujemo da je odveden kao ratni zarobljenik.
Srećno s izlaženjem odavde.
Šta nije u redu?
Jedva da je jeo cele nedelje.
Samo ga povedi, hoćeš li?
On ima dodatnu kartu za tvog oca.
Dobro.
Elegantan sa svojim visokim šeširom i plutajućim štapom,
Ben Igl, mađioničar...
On je u stvarnosti...
super borac protiv zločina!
U današnjoj epizodi,
da li je Tajra konačno sigurna od kandži gospodina Penta?
TAJRA JE ZAROBLJENICA. MOŽE LI JE BEN IGL SPASTI?
Hej! Idem na piće.
Ali sledi predstava uživo.
Eto šta se događa kada su u pitanju interesi Bena Igla.
Nikada se nećeš izvući s tim.
Šta ćemo učiniti? Ima ih previše.
Interpretacija, Kid Falkon.
Nadam se da će ovo uspeti.
Ben Igl!
A sada, trenutak istine.
Ja sam u potrazi.
U potrazi za onim,
za koga mi je veliki Lama s Tibeta rekao da će biti u ovoj prostoriji.
Odabrani. - Ja!
Ti.
Vidi ko je ovde.
London.
Moj dečko.
Zdravo, Seme. - Zdravo, Londone. Uobičajeno?
Ono što ćete upravo videti nije iluzija.
Bićete svedoci dubokog iskustva.
Kretanje neživog objekta kroz unutrašnju moć.
Ali ja to neću izvesti. Moj novi kolega će.
Sada ti imaš moć.
Sada je na tebi da postigneš nemoguće.
Ali oni će me ismejavati. - Ne ako pokreneš bocu, neće.
Samo moraš učiniti ono što kažem.
Podigni ruke i usmeri ih prema boci. Tamo.
Skloni se s pozornice, žgoljavče!
Ignoriši svet. Ignoriši svet.
Usredsredi se. - Ustani, mali dečko.
On stoji. - Dajte mu malu stolicu.
Da li veruješ da to možeš?
Ortak, veruješ li da to možeš?
Veruješ li da možeš to pomaći, da ili ne?
Da, verujem da mogu pomaći bocu.
Ne verujem ti. - Da, verujem da je mogu pomaći!
Glasnije. - Da! Mogu pomaći bocu!
To je vrsta vere koju je Mojsije imao kada je razdvojio Crveno more.
Tu vrstu vere koju je imao David kada je pobedio Golijata
malim kamenom.
To je ono što nama treba, prijatelji moji, u ovim teškim vremenima.
Pa, kao što je naš otac Oliver umeo da pita, "Šta možemo učiniti"?
Šta možemo učiniti za našu rodbinu u ratu?
Šta možemo učiniti ako smo mi ovde, a oni tamo?
A odgovor je...
ako imamo veru veličine zrna slačice,
možemo pokrenuti planinu.
Ako možemo pokrenuti planinu, za nas ništa neće biti nemoguće.
Čak ni da završimo ovaj rat...
i da se naši najmiliji vrate.
Ja sam već nekoga znao ko može da pomeri planinu.
Pitao sam se da li je izvor njegovih moći seme slačice.
To je bio izvor neograničene moći?
Dakle, ako je to istina, to je sve što mi je potrebno da...
A tamo je bio... neprijatelj.
Londone! - Šta?
Tamo je Japanac kod Gilijama.
Nisam mogao da shvatim kako je Japanac bio slobodan u O'Hari.
Nakon Perl Harbura, sve su ih poslali u logore.
Nakon godina zatočeništva, vojska je u svojoj mudrosti
odlučila da pusti ljude japanskog porekla,
koji su se dokazali kao lojalni Americi.
Oni izgledaju bezopasno, zar ne? Ali, možemo li im verovati?
Pa, ja pamtim Perl Harbur i kažem, "ostanite budni."
Prodavnica ne uslužuje Japance.
Da li je sve u redu ovde?
Zaboravio si luk, Hašimoto. Stavi ovo na moj račun.
Oče, uz dužno poštovanje... - Odmah, Gilijame.
Ovo isto. - Naravno, oče.
Već mi je muka da to slušam ponovo i ponovo i ponovo
o Perl Harburu i tome kako je "moj sin dao život za svoju zemlju."
Zato što nije.
Ti Japanci su mu oduzeli život.
I to su učinili na kukavički način koji ne možete ni zamisliti.
Mi moramo nešto učiniti u vezi s tim Japancem.
Da mogu, razbio bih svakog Japanca golim rukama.
To je pacovska rupa.
Želiš da ga razbiješ golim rukama?
Evo ti.
Pogodi ga ovim.
Hajde.
Eno ga tamo!
Evo ti, ti prljavi Japanče!
Možda će mu ovo pokazati da kosooki nisu dobrodošli...
Konačno sam razumeo zašto nisu dopuštali ravnim stopalima u vojsku.
Pet puta po deset "Zdravo Marija," i pet "Oče naš."
Na latinskom.
Amin. Sada ti.
Na latinskom?
Hvala Bogu da se ništa nije desilo Hašimotu.
Ja sam završio. - Odlično.
Nešto drugo?
Samo seme ne znači ništa. Ono što sam ja rekao...
"Ako imaš vere, nevidljiva moć..."
Kao moć Bena Igla? - Bena Igla?
Pa, ne, to je samo mašta.
Kako to možete reći?
Upoznao sam Bena Igla i on mi je pokazao kako da pomerim bocu.
On takođe može da pomeri planinu, kao što ste vi rekli.
Ne, ne, ne. To nije ista stvar. To nije vera. Da vidimo.
Ako imaš veru, "fides" na latinskom... - Krispine...
Ja ću preuzeti odavde.
Razumem.
Sedi ovde.
Zašto mi ne pokažeš kako si pomerio bocu?
Želite da vidite? - Da, želim.
Pretpostavljam da je to bilo glupo od mene.
Zašto ne pokušaš ponovo?
Ponovo.
Eto, pomakla se.
Ne, vi ste je pomakli. - Da, zato što si naterao mene da je pomaknem.
Vidiš, pomakao sam, jer si ti tako jako želeo da se boca pomakne.
I tako, moglo bi se reći, tako vera funkcioniše.
Bar povremeno.
A ovo je dovoljno koliko treba da pomerim planinu?
U teoriji, da.
Ali... to je do Njega.
On je taj koji pomiče. - Kako mogu dobiti veću veru?
Lista, drevna lista.
Stolećima, ljudi su verovali da ako radiš po ovoj listi,
to će učiniti tvoju veru... moćnom.
To je ono što moraš učiniti.
"Nahraniti gladnog,
zbrinuti beskućnika,
posetiti nekoga u zatvoru... obući golog." -Golog?
Kako bi to trebalo...
"Posetiti bolesnog... pokopati mrtvog."
Oh, samo još jedna stvar.
Po redu, kako bi ova lista pomogla tebi,
dodaću još jednu stavku.
"Sprijateljiti se s Hašimotom"? Jeste li vi ludi?
To je tvoj izbor, Peperu.
Kakve veze taj Japanac ima s bilo čime? - Sve.
Tvoja vera neće funkcionisati,
ako imaš imalo mržnje u sebi.
Dobro. Učiniću to, ako je to potrebno da mi se tata vrati.
Reci ponovo? - Da mi vrati mog tatu.
Da, ali samo ako je to Božja volja.
Zašto Bog ne bi želeo da mi vrati mog tatu?
Ne znam.
Ali, ako imam dovoljno vere, ništa nije nemoguće, zar ne?
Da.
Šta ti hoćeš? - Žao mi je zbog onoga pre neki dan.
Jesi li fini prema njemu?
Da. Kako može bilo ko biti prijatelj s Japancem?
Odnesi mu poklon, kao znak pomirenja.
Hej, Jap.
Hoćeš li sok?
A on ga je samo bacio u đubre.
Mislim da će biti u redu.
Druži se s njim. - Da se družim s njim?
Da. Samo ga upoznaj.
Oli, zašto si mene u to umešao?
Ne vidim kako to bilo kome pomaže.
Da, da, doneo je,
ali ja čak ni ne pijem sok.
Isuse. Samo reci klincu da prestane.
O, ne, opet se vratio.
Hej!
Što se majmunišeš oko moje kuće?
Želim da se družim. - Druži se negde drugde.
Mislio sam s vama.
U redu. Hajde da se družimo.
Hajde, uđi, "mali dečko."
Loši nadimci brzo putuju u ovom gradu.
Moja porodica zna gde sam. Naročito London.
U redu, hajde da se družimo.
Idi ti, naći ćemo se unutra.
Ne, ne.
U redu.
Šta on radi ovde?
Dođi.
Šta želiš?
Ja ću čokoladni kup s... - Hej, nisam razgovarao s tobom, žuti.
Šta ćeš ti, mali dečko?
Dve kugle vanile.
Nisam jeo sladoled godinama.
Zašto jedeš moj sladoled?
Ti možeš dobiti sladoled bilo kada.
Sledeći put, probaj čokoladu.
Sada smo završili naše druženje?
Onda te mogu precrtati sa svoje liste?
Koje liste? - Liste oca Olivera "drevne liste."
Ne, Oli.
Rekao si dečaku da ako maše magičnim štapom to će mu vratiti oca.
Ne veruješ valjda u to? - Možda.
Možda ne.
Ako je to Božja volja, onda da.
On može bilo šta. Može te pretvoriti u zeca ako to poželi.
Imaj vere, Hašimoto. Trebalo bi to da pokušaš.
Ne opet.
Imam ja vere.
Veru u sebe. Ne u tvog izmišljenog prijatelja na nebu.
Nadajmo se da ova tvoja igra neće napraviti zbrku u glavi dečaka.
Dve nedelje? Ali, šta je s listom?
Već sam završio s Japancem. - Stvarno?
Sada smo prijatelji.
Nastavićeš s g. Hašimotom sve dok više ne vidim mržnju u tvojim očima.
Idi i poseti zatvorenika. Već poznaješ jednog.
Ja ću ti pomoći s listom kada se vratim.
Obećavam.
Sprijateljiti se s tim pacovom, po tom redu, da bi se tata vratio?
Radeći to po ovoj glupoj listi?
Sprijateljiti se s njim. Tako samo izdaješ tatu.
Gde ti misliš da ideš, mali dečko?
Hajde.
Ljubitelj Japanaca!
Možeš me ostaviti ovde.
Nemam nikoga da mi pomogne s mojom listom.
U redu.
Krenimo iz početka... moje ime nije "Jap."
Nego je Hašimoto.
U redu, uđi.
U redu, dođi. Pokaži mi šta imaš.
Gde ćemo početi?
"Posetiti nekoga u zatvoru."
Zašto je ovo precrtano?
Moj brat.
Bar je taj šmokljan dobar za nešto.
"Posetiti bolesnog."
Mogu ti pomoći s tim.
U redu, samo me čekaj tamo.
Ovde sam zbog mesečnog pregleda.
Ko ti je prijatelj?
On mi nije prijatelj.
Hvala vam.
Peperu. Dođi.
On nije njegov prijatelj.
Ćao.
Ja sam samo u poseti.
Možete ovo zadržati.
Hvala, klinac.
"Zbrinite beskućnika."
Da li ono jednouho derište još uvek radi u radionici?
Tikap?
Da, on spava tamo.
Nije baš dom, zar ne?
Šta je s Londonovim praznim krevetom?
Hej, odgovara ti.
Nikada pre nisam nosio neku ovakvu.
Osećam se... lepo.
Onda pretpostavljam da je možeš zadržati, Tikape.
Sledeće je...
"Obucite golog."
"Dame pauci."
One pletu i grizu po ceo dan.
Zar ne bi trebalo da budeš negde drugde,
da se igraš s palicama ili nečime, sa svojim prijateljima?
On nema prijatelje.
Staviš to dvoje...
Mislim da će se bebi dopasti. - Hvala ti.
Uz Hašimotovu pomoć,
završavao sam listu bez problema.
Možda nije ni bio tako loš naposletku.
Stvari su dobro izgledale.
Dobar dan, gospođo Bazbi.
Uzeo sam si slobodu da danas navratim, zato jer ja...
Čuo sam za vašeg muža i... skini kapu.
Gospođo Bazbi, želim da znate, ako vam bilo šta treba,
možete računati na mene.
Hvala vam, dr Foks.
Da.
Oh, dečko, kako dobro tamo miriše.
Da li to kaserola tako miriše?
Da. - Da, mislio sam da mogu...
Želite li da nam se pridružite?
Da.
Izgleda da dr Foks uvek dobije što želi.
Dr Foks?
Ovo je odlično. Hvala vam puno.
Krećemo.
Ema... Fredi i ja nismo ovako jeli još od...
pa, od kada je Klarisa preminula.
Hvala vam što ste me izvukli iz zatvora. - Nije nikakav problem, sine.
Učinio bih sve za vašu majku.
To je mesto mog tate, znate.
Vidim i zašto.
Najbolji pogled u kući.
Mogu li otići? - Da, možeš.
Hej!
Šta to radiš?
Čuo sam za tvoju glupu "magičnu listu."
I ako je želiš natrag, moraćeš da mi je oduzmeš.
ODLAZI, JAP
Ali, to je bila lista... drevna lista. Potrebna mi je.
Ako je toliko želiš, uzmi je od njega.
Kako? On je veći od mene.
Svi su veći od mene.
U redu, ustani.
Da vidim koliko si stvarno mali.
Tako je. Ti si stvarno jako mali dečak.
Ruke kao čačkalice, noge kao u cvrčka... veličine si Masao Kume.
Ko je Masao... - Kume.
Samuraj. - Šta je to?
Ti ne znaš šta je samuraj?
Ovo su samuraji...
Japanski ratnici.
Šta je s onim Masao... Kumeom?
Ovo je Masao Kume.
On nije izgledao kao ratnik. - Nije.
Još ne.
Masao Kume je bio mali.
Nemoćan.
Ništa drugo osim sluge.
Ali u svakom čovekovom životu, dolazi dan istine.
A taj dan je došao kada su Mongoli napali Japan.
Ko su Mongoli?
Oni su bili nasilnici.
Samuraji su pokušali da odbrane svoju zemlju,
ali Mongoli su imali "Buku ogromnog."
Mongoli su doneli izazov.
Ako neko pobedi Buku u borbi,
oni će otići iz Japana i nikada se više neće vratiti.
Masao Kume je verovao da ništa nije moćnije... od volje.
Volje da se suoči s jedinim strahom...
i da deluje.
Ustani.
Nemoj se meriti odavde do poda.
Meri se odavde do neba.
To će te učiniti najvećim dečakom u gradu.
Hej, Fredi. Gledaj. Neko ti pokazuje smrdljivo oko.
Tražiš li nešto... mali dečko?
Možda ovo. Ovo je magična lista, zar ne?
Vrati to nazad.
Molim te?
Ti debela mamina svinjo!
Fredi, Fredi, Fredi! - To će te naučiti da se ne kačiš sa mnom.
Fredi, Fredi, Fredi...
Srediću te ovog puta.
Pozovi ovamo prijatelja.
Nahrani gladnog znači isto kao da pozoveš prijatelja da jede.
Udario ga je tako jako...
Ja ću.
Dobar dan, gospođo Bazbi.
Ja... Izgleda da sam pogrešio.
Možete li pričekati na trenutak? - Da.
Rekla sam ti da pozoveš prijatelja.
On je moj prijatelj.
Nije bilo nikakve greške. Molim vas uđite, g. Hašimoto.
Hvala vam, gospođo Bazbi.
Imate li vi viršle u Japanu, gospodine Hašimoto?
Ne, gospođo Bazbi.
Prošlo je 42 godine od kada sam bio u Japanu.
Izgleda kao čitav život.
Imate li još uvek rođake tamo?
Sve što mi je ostalo od rođaka
je fotografija mojih dvoje nećaka... Takešija i Kodži.
Oni verovatno i dalje žive u mom rodnom gradu.
Nisam se čuo s njima još od...
Rat je sve promenio.
Da, jeste.
Za svakoga.
Jesu li te poslali u logor?
Peperu, to nije lepo pitati. - Ne, gospođo Bazbi, u redu je.
To je jednostavno.
Ja imam lice neprijatelja.
Nije bitno da li je to moj dom.
Nije bitno da li volim ovu zemlju, ovu državu...
Mama, gde je drugi par ključeva? Taj tupan Tikap je zaboravio...
Možda bi trebalo... - Da, pomoći ću vam da pospremite.
Hvala vam.
Oprosti.
Londone?
Londone, šta to radiš? Spusti to odmah.
Londone, spusti to odmah. Molim te?
Londone, misli na svog tatu.
Izlazi napolje. - Londone, razmisli o tome što radiš.
Molim te, prestani. Prestani.
Gospođo Bazbi.
Peperu. - Izlazi napolje. Ili ću te ubiti na mestu.
Izlazi!
Japanac neće jesti za očevim stolom.
To je sve tvoja krivica!
Tata je morao u rat jer ti nisi mogao!
Slušaj. Ako te vidim s tim pacovom,
opaliću te pred svima... - Dosta!
Moraš zaustaviti ovu glupost. - Zaustaviti šta?
Zaustaviti osmogodišnjeg klinca da misli kako može pomoći da se tata vrati?
Reci mi, Londone, šta je u tome toliko loše?
Ništa.
Osim kada dođe dan kada ćeš mu reći da mu je Japanac ubio oca.
Prestani da govoriš da ti je otac mrtav.
Mama, samo pokušavam da se pripremim. - Oh, začepi.
Pogledaj ovo.
Trebalo bi sada da ideš kući.
Da li te taj čovek gnjavi?
Ne.
On je moj prijatelj.
Gledajte, nemam ništa ovde s vama. Uz poštovanje, idem svojim putem.
S dužnim poštovanjem, ne ideš ti još nigde.
Jesam li ja tebi sprdnja?
Vidim li te još jednom s mojim bratom, sprašiću ti metak u glavu.
Da li me razumeš? - To neće biti potrebno.
Mislim da g. Budoglavi razume.
Imaš nedelju dana da spakuješ svoja sranja i nosiš svoje žuto dupe odavde.
Šta, ne veruješ mi? Ostani pa ćeš saznati.
Ako hoćeš da učiniš nešto za tatu, prestani da se družiš s tim pacovom.
Glupi sveštenik ti je napunio glavu gomilom bajki.
Šta ako mogu? Šta ako mogu da vratim tatu?
Da vratiš tatu?
Kako? Kako ćeš vratiti tatu, idiote?
Kao... kao sa semenom slačice.
Možeš pomeriti planinu.
Dobro.
Želiš da premestiš planinu? Evo ti jedne. Izvoli.
Premesti je. Premesti je!
Premesti je za sve!
Ne moraš to učiniti. Samo pokušava da te ponizi.
Hej, hej, hej, hej, hej!
Ne sada. Ne.
Smiri se.
Sada je dosta.
ZEMLJOTRES POGODIO O'HARU
Znate li kada se otac Oliver vraća?
To je mali dečak.
To je bilo mnogo više od potresa.
Šta je to bilo? - To je bilo čudo.
Neka ljudi veruju u ono što žele.
Njima treba neko sranje da bi verovali da postoji nešto veće od njih.
Istina je da bi se potres dogodio, bio tamo dečak ili ne.
Idem na posao već 35 godina, i kažem vam,
ta se planina definitivno pomerila...
malo više udesno, zar ne?
Oče Oliver? - Šta? Šta? Da, čuo sam o tome na...
Ne, dečak je pomerio planinu. - Šta je pomerio?
BELA KUĆA
Za naše vojnike da se vrate, rat se mora završiti.
Shvatio sam!
Hašimoto!
Japan je praktično odmah ispred nas.
Ako se usmeriš na mesto gde sunce dodiruje more,
usmerio bi se direktno prema Japanu.
Zašto takav iznenadan interes? - Moram da završim rat.
Moj tata se ne može vratiti dok ne završi.
Misliš radeći ovo?
Da.
U redu, možda je vreme da budem iskren s tobom.
Ne verujem da si ti premestio planinu, niti da imaš bilo šta s potresom.
Bio si tamo. Kako to možeš reći?
Ne verujem da to bilo ko na svetu može učiniti.
Kažeš onda da treba da prestanem?
Rekao bih ti da radiš nešto što ima više smisla za tebe.
To je samo pozajmica, za ime Boga.
Foksova pozajmica ima dovoljno niti da otvorimo fabriku lutaka.
A šta onda ti predlažeš? Da izgubimo očevu radionicu?
Možemo mu vratiti kad se tata vrati kući.
Mislim da dr Foks računa na to da se tata nikada neće vratiti kući.
A njegova pozajmica zahteva da budeš sva doterana?
Danas je godišnjica braka tvog oca i mene.
Oprosti.
Šta to mali dečak radi?
Verujem da ljudi mogu pomerati planine, Oli.
Dinamitom.
Verujem da se to što se dogodilo planini ne može svesti na igru sreće.
Velik deo života je kockanje, Oli.
Ti savetuješ očajno dete,
koje je spremno da poveruje šta god mu kažeš.
Dakle, reci mi, Oli...
šta će se dogoditi ako tvoj zamišljeni prijatelj radi na svoj misteriozni način,
i njegov otac pogine?
Tada će mu moj "zamišljeni prijatelj" takođe pomoći da to preboli.
Reci malom neka prestane.
Ako to ne učini, mogao bi izgubiti veru u sebe.
To je ono o čemu treba brinuti.
Pisalo je u novinama. - Mali dečak.
To je mali dečak!
Tamo je!
Mali dečak je ovde.
Uspeo si! - Uspeo si, sine.
Hajde, hajde, pročitaj mu.
Daj mi to.
Slušaj ovo, mali dečače.
"Najveća moć poznata čoveku je oslobođena."
"Juče u 05:15 po našem vremenu,
Hirošima je uništena silom atomske bombe, kodnog imena:
Mali dečak."
Uspeo si. - Uspeo si.
Uspeo si.
Uspeo sam!
Moj tata se vraća kući!
Uspeo sam!
Uspeo si, mali dečače. - Moj tata se vraća kući.
Uspeo sam!
Moj tata se vraća kući!
Jesu li rekli kada se tata vraća kući?
Volela bih da je tako jednostavno.
Pukovnik Bob je rekao da...
bombe ne mogu biti dobre za američke zatvorenike.
Kako to misliš?
Znači da se Japanci mogu osvetiti tvom tati zbog bombi.
Zbrisala je čitav grad.
Ćao, Hašimoto.
Upozorio sam te.
Ali ti si se usudio da ostaneš.
A gledajući na svetliju stranu, ja...
završio sam s davanjem usluga.
To je nerazumno... da zadržiš sve te izdajničke japanske suvenire.
Budući da smo u ratu protiv Japana.
Zli pacovi kao što si ti kukavički su ubili mog sina.
Žuti momci ne primaju savete, zar ne?
Ovo što radiš...
neće ti vratiti sina.
Seme.
Seme, sad je dosta. Seme!
Idemo odavde.
Odmah!
Seme.
Seme, ne možemo... Ne možemo ga ostaviti tamo. Umreće.
Ako nas uhvate ovde, a on umre, trunućemo u zatvoru. Razumeš li?
Ulazi u kamion. Ulazi smesta u kamion!
U redu, hoćeš da se igraš heroja? To je tvoj izbor.
Ali bolje ti je da budeš čovek koji će se sam suočiti s posledicama.
Kako je on?
Njegovo srce je jako slabo. - Ali biće u redu, zar ne?
Ne znam.
POKOPATI MRTVOG
Moraš pustiti da jedan umre.
Napravi izbor.
Hašimoto.
Hašimoto?
Peperu.
Sestro!
Zovite doktora. - Dr Foli!
Treba mi kiseonik. - Odmah.
Gospodine Hašimoto, čujete li me? Čujete li me?
Prestao je da diše.
Molim te, nemoj umreti.
Slobodan si.
Japanac je odustao od tužbe. Kaže da si mu spasao život.
Šta god to značilo.
Gospođo.
Vreme je.
Rekli su nam da mi je otac pokopan na Filipinima.
Moja majka je svejedno izabrala da imamo spomen na njega kod kuće.
Neka počiva ovo telo Džejmsa L. Bazbija koje polažemo u zemlju,
zemlja zemlji, pepeo pepelu, prah prahu,
u sigurnost i određenu nadu
u uskrsnuće u večni život.
U ime Oca i Sina i Svetoga Duha.
Amin.
Ti si moj jedini ortak.
Smeta li ti ako sednem ovde?
Znaš, ja...
nikada se nisam oprostio od svoje žene.
Kada sam stigao u bolnicu,
ona je već bila u komi.
Umrla je sledećeg jutra.
Mislim da je bilo glupo od mene da verujem da kepec kao ja
može vratiti tatu tom glupom listom.
To nije bilo glupo.
Potrebna je hrabrost za verovanje.
Tvoj otac bi bio više nego ponosan na tebe.
Svu ljubav koju imaš za njega sadržana je u toj listi.
Napravio sam ovo za tebe.
99 cm. Isto kao i pre.
Bojim se da još uvek nemam
dijagnozu za ovaj nepravilan razvoj, ali imam neke teorije.
Možda bih mogao svratiti kod vas kasnije,
pa bismo mogli o tome popričati.
Možda večeras?
Zaista cenim pomoć koju ste nam pružili.
Zaista da...
ali sada je mojoj porodice neko vreme potrebna samoća.
Možda posle nekog vremena... - Vi ste dobar čovek, dr Foks.
Ali ja ću uvek biti gospođa Džejmsa Bazbija.
Idemo.
Treba mi još zavoja! - Kako se ovaj zove?
Imam ga, imam ga.
Stavi mu ovo na glavu!
"Džejms L. Bazbi... 39627771."
Uspeo si, srećkoviću mali. Uspeo si.
Londone!
Otac Oliver je rekao da je Bog bio odgovoran što mi je vratio tatu.
Hašimoto je rekao da je to bila očeva volja za životom.
Preživeo je izuzetno tešku traumu.
Ja?
Oh, ja se držim svog semena slačice,
jer putovanje još nije gotovo.
Ortak?
Imam čizme koje si jako želeo.
Ja sam, ortak.
Ortak.
MALI DEČAK